Особливості проведення фізичної реабілітації при часто рецидивуючому типу перебігу виразкової хвороби - Михальська , Юлія (Вісник Кам’янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка. Фізичне виховання, спорт і здоров’я людини, 2021)
У статті розглянуто порівняння результатів одноетапного і багатоетапного відновного лікування пацієнтів з часто рецидивуючою виразковою хворобою. Мета дослідження: вивчити та удосконалити комплексну програму фізичної реабілітації осіб, які активно займаються спортом, з часто рецидивуючою виразковою хворобою шлунку і дванадцятипалої кишки. Матеріал і методи. У дослід женні взяло участь 42 хворих на виразкову хворобу шлунку і дванадцятипалої кишки з часто рецидивуючим типом перебігу у віці від 18 до 28 років. Результати дослідження: Першій групі, експериментальній, були рекомендовані лікувальні заходи на всіх етапах реабілітації (стаціонарному, поліклінічному і санаторному). Протягом 9 місяців кожен пацієнт отримував лікування в стаціонарі (денному стаціонарі), поліклініці і в санаторії. Друга група, контро льна, пройшла реабілітаційні заходи лише на стаціонарному або поліклінічному етапі. На всіх етапах відновного лікування були застосовані дієтотерапія, фітотерапія, лікувальна фізична культура, масаж, фізіотерапія. Ефективність проведеного лікування і реабілітації оцінювався за наступними показниками: динамікою суб’єктивних і об’єктивних проявів захворювання, станом слизової оболонки шлунка і дванадцятипалої кишки та частотою рецидивів упродовж року. У період між курсами лікування були рекомендовані лікувальні методи для виконання їх в домашніх умовах (дієтотерапія, кінезотерапія та ін.). Після проведеного реабілітаційно-етапного лікування продовжили спостереження за пацієнтами упродовж 12 місяців. Аналіз перебігу захворювання вказує на те, що пролонговане лікування виразкової хвороби із застосуванням різноманітних реабілітаційних заходів на стаціонарному, поліклінічному і санаторному етапі, зменшило кількість загострень упродовж року та кількість госпіталізацій у порівняні із тими випадками коли пацієнти пройшли лише один із етапів реабілітації. На більшу ефективність багатоетапного лікування вказують також дані отримані при дослідженні стану кислотоутворення в тілі шлунку. Висновок: реабілітаційні заходи мають здійснюватися безперервно, включати всі етапи реабілітації та тривати до досягнення максимального відновлення здоров’я.